Olyckligtvis, miss Simpson...
...så skriver vi inte en musikal.
Skrev ni alla de här sidorna i natt? Alldeles själv?
Medan vissa av oss låg och sov-
-slet vissa andra i bokstävernas vingård.
Jag beklagar att ni, nybörjarförfattaren-
-inte med egna ögon kunde beskåda ett garvat proffs arbeta.
Jag var den store DiMaggio som backar för att fånga en hög boll!
Jag var Manolete i Sevilla som går in för dödsstöten!
Och missar, lyckligtvis, för jag tål inte att se blod.
Jag var Pablo Picasso, som skickligt...
...lägger till det tredje ögat på porträttet av sin älskade.
Jag var...
- Hur stavas ''inventiös''? - l-n-v-e-n-t-i-ö-s.
Jag var rädd för det. Förutom de 8,5 meter jag skrev i natt-
-upptäckte jag några tidigare fel, som var tvungna att rättas.
De gällde framför allt Rick. Jag hade, i ett ögonblick av tvekan...
...underskattat honom.
Han är en stortjuv, efterlyst på tre kontinenter.
Den lysande planen har steg för steg utarbetats av Rick själv.
De två andra är bara anställda. Alltså, tillbaka dit där vi var.
Rick och Gaby har slukat lunchen. Klockan är fyra, droskan ska komma.
Sitt ner och var beredd. Här kommer omsvängningen på omsvängningen.
Om en och en halv minut inser ni och publiken att ni blivit lurade.
lnget är som det ser ut att vara.
Situationen är fullkomligt omkastad.
- Mr Benson... - Sitt inte och gapa i stum beundran.
Läs manuskriptet!
Framför Rick och Gaby står konjaksglas.
Hennes förtrollande ögon glänser.
Jag vet inte när jag åt en sån lunch senast. Hur ska jag kunna tacka er?
Nu ska jag berätta vad vi ska göra resten av eftermiddagen.
Min chaufför hämtar oss klockan fyra.
Vi åker runt och ser på festligheterna-
-hämtar något på mitt kontor-
-och sen vidare till en fest till min ära i restaurangen i Eiffeltornet.
Monsieur Rick? Er chaufför är här. Han har ett viktigt message.
Ursäkta mig ett slag.
- Klockan är nästan fyra. - Jag vet.
Har ni blivit galen? Att ta en flicka med på nåt sånt här?
Vårt arrangemang, Francois, går ut på att du kör och jag planerar.
Men i planen ingår ingen flicka.
Förmågan att improvisera i kriser-
-är ett skäl till att jag är en lyckad tjuv.
Om du tittar bakåt åt vänster... så obemärkt som möjligt, så ser du-
-i ett försök att gömma sig, vår gamle vän, kommissarie Gillet.
Vad gör han i Paris? Tror ni att han misstänker något?
Jag ligger ändå före honom. Varför tog jag med flickan, tror ni?
- För att hon har förtrollande ögon. - Det också.
Men jag ville vilseleda kommissarien.
Han kan aldrig tro att den lyckade Rick-
-skulle ta en flicka med på ett jobb.
Därför ska jag göra just det. Hon är en perfekt täckmantel.
Vi ses vid bilen om en minut.
Ska vi?
Min käre Gillet. Våra vägar möts igen.
Min käre Rick, en sån tillfällighet!
Monsieur Gillet är min affärskompanjon, kan man säga.
- Ricks vänner är mina vänner. - Njut av lunchen.
Och håll ett öga på kalorierna.
En njutningens stund.
Efter tre år har min briljante, välbetalde vän nappat på kroken.
Vad Rick inte vet, är att flickan är vår. Och han misstänkte ingenting?
Min skådespelarimitation var perfekt.
Jag markerade alla drag hos denna märkliga yrkeskår.
Den djupa, nästan vansinniga narcissismen.
Avsaknaden av förfining, det motbjudande språket.
Farsan, jag... Sir, det var perfekt. Jag kom på motorcykel i Levi's...
Lugna ner dig. Du är inte stjärnan här, bara en birollsinnehavare.
En mycket liten en. Om livet åtföljdes av programblad-
-skulle du stå längst ner och med små bokstäver: Andre polis.
Som sagt, det han inte vet, stackars Rick, är att flickan är vår.
Kan man lita på ett gatans barn, vars straffregister är långt som er arm?
Det kommer inte misslyckas. Rick har en svag punkt: vackra flickor.
På ett eller annat sätt kommer flickan-
-att avlocka Rick planens detaljer.
Men borde vi inte följa efter dem? Jag har bilen här.
lngen idé.
På Paris gator kan ingen följa efter Rick, om han vill undkomma.
Nej.
Jag ska äta ordentligt-
-allt naturligtvis tillagat i denna icke fettbildande Safflowerolja.
Efter flera Digestivkex och en promenad-
-ska jag åter möta min vän i kväll...
...vid brottets upplösning på...
På?
Eiffeltornet? Lysande, kommissarien!
- Till studion, Francois. - Studion?
Som jag sa, måste jag in på kontoret och hämta en sak.
- Har ni varit i en filmstudio? - Nej. Är ni i filmbranschen?
Det kan man säga. Studion är underbar på helgerna.
Tyst, tom, de stora ateljéerna helt övergivna.
Liksom på julaftonsnatten är allt stilla.
Vänta här. Jag kommer strax.
- Snyggt. - lnte sant?
Jag förstår inte.
Är ni skådespelare? Eller författare? Producent? Regissör?
lnget så kreativt, är jag rädd. Mitt filmintresse är rent ekonomiskt.
Du milde! Det här är så spännande för...mig.
Jag älskar filmer. lnte de där hemska nya vågen-filmerna, förstås, utan...
...västernfilmer, gammaldags filmer med omsvängningar på omsvängningar.
Såna saker.
Har ni en sandpappersfil i väskan? En sån som man filar naglarna med?
Tack.
Jag gillar filmer med krångliga inbrott, gör inte ni det?
Absolut.
Det är barnsligt, men näst efter filmer om inbrott-
-gillar jag skräckfilmer mest.
När jag var liten, var jag kär i Dracula.
Mamma var arg. Det var osunt, sa hon.
Den där vampyren kunde vara din far. Vilken han liknar på många sätt.
Så roligt. lnte att er far liknade Dracula...
Det gjorde han inte. lnte sen han lät rätta till tänderna.
...utan att ni är intresserad av film.
Då har vi två saker gemensamt, film...
...och giraffer.
Här är nycklarna. Vi ses vid grinden om en halvtimme.
Giraffer och film. Vad världen är liten.
- Får jag se! - Nej, Rick. Du gör mig illa!
Läppstiftet! Du har skrivit med det.
Servetten! Servetten du gav Gillet. Vad stod det på den?
Din...
Stanna, Rick! Jag skjuter, jag lovar.
Vad händer sen?
Jag vet inte. Jag vet inte. Jag kom inte längre.
Mr Benson? Vet ni vad jag tror? Jag tror det blir ännu en...
Hur blir det? En omsvängning på en omsvängning på en omsvängning...
Jag trodde att jag visste nåt om film men så här var det inte med Roussin.
Undrar om han vet om omsvängningar och omsvängningar på omsvängningar-
-och omsvängningar på omsvängningar på omsvängningar.
l så fall skulle det förändra hans liv.
De skulle inte bara inte spela Alfapet-
-utan de skulle inte heller spela fia.
Tanken svindlar. Vet ni vad jag tror?
Ni tror att hon inte är nåt gatans barn-
-utan en amerikansk underättelseagent.
Ni har fel, miss Simpson.
Vår Gaby råkar vara den mest pålitliga, trogna-
-man-kan-inte-misslyckas- hur-dåligt-man-än-skriver-figuren-
-i litteraturen. Den prostituerade med ett hjärta av guld.
Nej, den P med ett H av G är tvåa. Först kommer Frankenstein.
Nån skapar en annan människa och blir kär i den eller förstörs av den.
Det kan gå åt båda hållen. Det är därför det är så flexibelt.
Har ni insett att Frankenstein och My FairLady är samma berättelse?
Den ena slutar lyckligt, den andra inte. Fundera på det ett tag.
- Ni luktar underbart. - Det är badoljan.
När jag badade i morse, hade jag i lite badolja.
- Bara några droppar, förstås. - Det var tur, det. För oss båda.
Var var vi?
Pang! Pang! Pang! Där var vi - eller snarare ni.
Hon höll pistolen, han närmade sig. Liknar Frankenstein My FairLady ?
Jo visst, professor Higgins skapade Eliza-
-och dr Frankenstein skapade monstret.
Säg det inte till nån. Jag sparar det till min handbok i manusförfattande.
Han jagade henne genom djungeln. Bla, bla, bla och förbi badkaret.
Om ni tror att en Richard Benson-film inte ska ha ett badkar är ni galen.
ln i sovrummet. Hon tar upp en pistol, bla, bla, bla och-
-min kära, storögda, badoljedoftande miss Simpson, där är vi nu.
Sakta fortsätter Rick mot henne.
Varsågod. Tryck på avtryckaren.
Ta inte upp er pistol. Jag varnar er.
- Cigarett? - Tack. Eld?
Nå, Rick...
...har ni nåt emot att jag tar av mig de här våta skorna?
Min storögda Gaby...
...som kom till Paris för att leva...
...visar sig vara en polisspion. En tjallare. En simpel angivare.
Säg inte så! Det är den där Gillet. Jag hatar honom.
Han skyr inga medel för att spåra dig.
Han förlåter sig aldrig för det där som hände i Tanger, eller i Hongkong.
Han är en galen, fetlagd kapten Ahab, som jagar dig, sin Moby Dick.
- Och ni? - Jag? Jag är ingenting.
Ett gatans barn med ett straffregister.
Han frigav mig villkorligt.
Jag blev det läckra betet som hänger på hans krok.
Om jag inte avlockar er planen, som ni har byggt upp steg för steg-
-är mitt liv slut. Då får jag skaka galler igen.
lnte längre Gabrielle eller Gaby, bara ett nummer. Men om jag lyckas...
- Om ni lyckas? - Frihet!
Exakt vad måste ni göra för att locka av mig planen?
- Vad som helst. - Vad som helst?
Det är inte så svårt. Jag är också ett välbetalt proffs.
lnte så välbetald som ni, kanske, men ändå ett proffs.
Vi liknar varann, du och jag.
Vi behöver inte vara fiender. Vi kan kanske bli...
- ...vänner. - Kanske.
Deras kropparrörsig som en, slår som bränningarmot en okändstrand.
Och nu...
...en långsam...och dröjande...
...uttoning.
Du milde.
Exakt, miss Simpson. Bra sagt. Ni kan t.o.m. lägga till ''skapare''.
- Tycker ni inte om det? - Jo...
- Men kan ni gå i land med det? - Gå i land med vad då?
Scenen på sängen är ganska ekivok. Tror ni inte censorerna protesterar?
Varför skulle de protestera? Det blev ju en övertoning.
Som jag sa tidigare, så är uttoningen mycket användbar.
Den tar oss från en plats till en annan-
-men överlåter också saker åt fantasin.
Jag tycker ni ska sluta gå på de där syndiga, konstnärliga biograferna-
-och börja se fler bra, sunda, amerikanska familjefilmer.
Jag vet inte vad ni och censorerna tror att de gör.
Jag tror att de spelar...
...fia.
Det har varit roligt att spela, men klockan är nästan halv nio.
Dags för avslutningen på vår härliga dag. Vi måste åka.
Vi måste åka till maskeraden i Eiffeltornet och avsluta jobbet.
Genomför inte planen. Gillet är där, och stället är omringat av poliser.
När Gillet var i Tanger var hela stan omringad av poliser. Ursäkta mig.
Vart ska du?
Jag ska hitta några dräkter åt oss.
FLlCKAN SOM STAL ElFFELTORNET
Jag har alltid badskum i väskan, och det går som smort.
Morsning...främling.
Ni måste vara den nya skolfröken.
Jag vill inte skynda på er, frun, men det börjar bli sent.
Hur lång tid tar det att kliva ur karet-
-ta på dräkten och gå ut till bilen?
lngen tid alls.
Enligt planen är det nu dags för mig att ta det farligaste steget av alla.
Ja, Rick?
Jag måste lita på dig och berätta allt. Jag kan väl lita på dig?
Hur kan du fråga det?
Efter fiapartiet är jag din för tid och evighet.
Kan jag lita på dig, Gaby? Kan jag verkligen lita på dig?
l bakluckan finns tjugoåtta filmrullar.
Festen hålls av den filmens producent.
Du kan berätta planen om en stund. Det är långt till Eiffeltornet.
Och trafiken är tät.
Mr Benson...
Rick.
Gaby kanske är det, men jag... Jag är inte en sån flicka.
Jag avskyr flickor som säger sånt.
Kära nån! Vi kanske är en sån flicka.
Exteriör. Eiffeltornet. Natt.
- Rick och Gaby haråkt och åkt. - Genom den härligt täta trafiken.
- Tornet ärstarkt upplyst. - Richard...
- Jag kan inte skriva om du... - Okej, okej.
Tornet ärstarkt upplyst och limousinerna kör fram.
Miss Simpson, jag kan inte diktera om ni...
- Lita på mig, älskling. - Det gör jag.
Vi går.
Och nu, älskling-
-gårRick och Gaby till hissen som ska föra dem och oss-
-till den oundvikliga festscen som alla filmregissörerälskar.
Sommar- la vita är dolce -
-frukosten äts på Tiffany's och alla ärberusade.
Närregissören har förvirrat publiken med ovidkommande bilder-
-återgår han motvilligt till intrigen.
Och tillproducenten, värd och offer.
Denne är väldigt lik min producent och mitt offer-
-Alexander Meyerheim.
Om ni lugnt tittar bakåt åt vänster-
-så ser ni den idioten Gillet, lämpligt nog utklädd till bödel.
- Klar, älskling? - Klar, älskling.
Ursäkta mig ett slag, älskling.
- Du är sen! - Nej, allt går precis enligt planen.
- Har ni planen? - Självklart. Jag är väl proffs.
Nå?
Om ni läser detta, tror jag situationen klarnar omedelbart.
Just nu överlämnar han kravet på lösensumman.
l sin bil har han tjugoåtta filmrullar.
Negativet och den enda arbetskopian på Flickan som stal Eiffeltornet.
- Har ni negativet och arbetskopian? - Absolut.
Och ni tänker verkligen förstöra dem?
Om ni inte genast ger mig nyckeln till ert bankfack i Casablanca.
Käre gosse! Jag har ingen aning om vem ni är - men ni är vacker!
Underbart vacker! lnte bara det. Ni har räddat mitt liv.
Flickan som stal Eiffeltornet är en katastrof.
Titeln är symbolisk. Hon stjäl det inte.
Tror jag - slutet är så förvirrande.
Manuset är så hemskt att den aldrig hade fått premiär. Jag var slut.
Festen här var ett avsked, ett slags svanesång.
Jag skulle skriva på räkningen, ge rikligt med låtsasdricks, och sen-
-när fyrverkerierna lyste upp himlen-
-kasta mig från denna groteska byggnad.
Och nu, plötsligt, i sista sekunden-
-och säg inte att nån där uppe inte vakar över producenter, så kommer ni.
Om ni svär på att förstöra filmen, helt och fullständigt-
-ska jag inte bara ge er nyckeln till mitt bankfack i Casablanca.
Vi delar på försäkringen också. 60-40.
50-50.
Älskade gosse, om ni nånsin tänker börja i filmbranschen, så ring mig.
Jag har letat efter en sån partner hela livet.
Vi förstår varann perfekt.
Ni är så vacker. Det är ett fårat, men märkvärdigt känsligt ansikte.
Hans flygplan väntar på flygplatsen. Chauffören varmkör motorn just nu.
l morgon försvinner ditt straffregister-
-gåtfullt ur mitt arkiv, och ni blir fri.
Tack, käre Gillet.
Käre Gillet, dansa som om inget hänt över golvet och till herrummet.
Din dumbom!
Han använder dig som han använde den stackars flickan i Tanger.
- Dansa på, Gillet. - Jag var dum. Han är oemotståndlig.
Det är han, min käre Gillet. Dansa på!
Din dåre! Din lilla dåre!
Jag har klarat ut allt tack vare min psykoanalytiker.
Jag hatar inte kommissarie Gillet. Jag tycker bara synd om honom.
Han projicerar in sig själv i huvudrollen-
-och förvisar mig till en mindre rollfigur.
Får mig att vänta utanför Eiffeltornet och säga repliker som:
Strålande, kommissarien, eller: Jag har bilen här, sir.
- Maurice! - Kommissarien! Jag heter Philippe.
Det spelar ingen roll. Rick flyr via Bourget-flygplatsen. Var är min bil?
- Jag har bilen här, sir. - Den repliken läste du bra, Maurice.
Jag heter inte Maurice. Jag heter Philippe.
Du har en mindre roll. Ditt namn är inte viktigt. Du sa nåt om bilen?
Jag har bilen här, sir.
- Fortare, Maurice. - Fortare, Philippe.
Jag glömmer det. Gud, vad du är trist!
Till och med för att ha en så lätt roll.
Bourget-flygplatsen, fort!
Men om ni är kommissarien, vem är...
Du har inga repliker. Var tyst och kör.
- Vet du vad detta är? - Nyckeln!
Nyckeln till vår framtid, och lycka för 1 miljon dollar i omärkta sedlar.
Kommissarie Gillet från lnterpol här. Jag anropar alla bilar.
Fortare! Fortare!
- Grinden, sir. Den är stängd. - Kör igenom den, din idiot!
- Vänta här. Jag tar honom ensam. - Kan jag få tala med er?
Du är Rick.
- Jag förstår inte. - Naturligtvis inte, det ska du inte.
Du har bara en liten roll. lngen bryr sig om dig.
Du är ett berättargrepp, som hjälten ska slå på käften vid rätt tillfälle.
Och det tillfället har äntligen kommit.
Stanna, Rick!
Stanna annars skjuter jag!
Philippe.
Mauri... Philippe.
Det gör inget. Det kanske är bättre så här.
Nej, älskling. Vi tar oss till Casablanca.
Och där köper vi ett sött litet slott.
Med ett eget zoo.
- Med giraffer? - Naturligtvis...giraffer.
Så här är det att vara snut.
Du är Förste polis nu.
Så har vi återigen visat att brott inte lönarsig-
-om man inte råkar varajag.
Nedtoning. Slut.
Där är det. Alla hundratrettio sidorna.
Avslutat med flera timmar till godo.
Det är underbart, Richard. Men måste det sluta så där?
Philippe kan missa när han skjuter.
Rick kan berätta för kommissarien var filmrullarna är och ge honom nyckeln.
Han kan förklara att Gaby får honom att överge lögnare-och-tjuv-grejen.
Sen kan kommissarien låta dem åka.
Det kan bli en sista stor omsvängning på en omsvängning, eller hur?
Det kommer inte att fungera. Han är lögnare och tjuv.
Det har han varit alltför länge. Han kan inte dra sig tillbaka nu.
Dessutom har han, är jag rädd, blivit...en klåpare.
Han kanske tror att han är allt det, men hon vet att han inte är det.
Var får hon det ifrån?
Hon har varit med honom i flera dar.
Hon har sett honom skaka av skräck, vara utmattad, vara redo att ge upp.
Hon har sett honom ta sig samman.
Hon har också sett honom vara varm, öm och rolig.
lnte känt-internationellt- kvickhuvud-rolig-
-utan rolig på riktigt.
Tror du inte hon vet vad för slags man han är? Eller vad han behöver?
Och det han behöver är k-ä-r-l-e-k?
Det är för sent. Han är fyrtiotre år gammal.
l oktober.
Har varit gift två gånger, båda gångerna med katastrofala följder.
Det har gått alltför många år.
Med för mycket stålar, för mycket uselt författande, för mycket whisky.
Han har inget kvar inom sig att ge av.
- Om han kunde. Vilket han inte kan. - Men det kan du. Jag älskar det.
Nej, det gör du inte. Det är uselt.
l vilket fall som helst, så är problemet...
...att du inte är kär i manuset. Du är kär i mig. Och varför inte?
Plötsligt dansar en charmig och ganska snygg främling in i ditt liv.
Jag.
Len som silke och med ett väl inövat pladder-
-speciellt utformat för att slå naiva brudar som ni, miss Simpson-
-över ända. Vilket jag är rädd att jag har gjort.
Om det så är det sista anständiga jag gör, och det kan det vara-
-så ska jag rätta till det.
Jag ska skicka i väg er, miss Simpson.
lnnan jag tillfogar er allvarlig-
-och oåterkallelig skada.
Vill ni höra sanningen? Naturligtvis inte.
Ni ska få den i alla fall.
Jag bryr mig inte om någonting!
Absolut inte mitt ''arbete'', som ni så rörande kallar det.
Nej, det är inte sant. Det finns nåt jag bryr mig om. Pengar.
Och fin whisky. Jag är, som ni nog har märkt, ganska förtjust i det.
Men mitt ''arbete''?
Det är nåt hemskt som måste ske fem dagar om året-
-så att jag kan tillbringa de andra 360 på det sätt som jag har blivit-
-och tänker förbli - van vid.
Till er, Richard Benson.
Till er och er härliga yrkeskunskap.
Må ni länge vaja.
Och må ni fortsätta...
...att lura...människorna.
Miss Simpson?
Miss Simpson!
Gabrielle!
KÄRE ALEX Det finns inget manus
ETT FANTASTISKT!
- Pardon, Maurice. - Maurice... Nej, nej, Philippe.
Du fattar inte ens när ett skämt är utmjölkat.
- Mr Benson... Vad gör ni här? - Ni vet mycket väl vad jag gör här.
Av alla billiga, töntiga B-filmknep. Hon glömde fågeln. Hon glömde fågeln.
Vad menar ni?
Flicka lämnar fågel. Pojke söker flicka.
Jag har skrivit det tusen gånger.
Det fungerar alltid, förstås. Det är punkt ett.
Punkt två: Hur vågar ni överge mig?
Punkt tre: Jag älskar er.
Om ni inte klarar er del av jobbet, så kan jag alltid skaffa nån annan.
- Nej då, det klarar jag nog. - Då så.
Jag har här 130 sidor konstlad, helt befängd, totalt omotiverad...
Om jag bara kunde säga det i bilder. Kom, vi ska skriva!
Vi har redan två bra rollfigurer. Hon är rar, smart och vacker. Han...
Sen han blev hederlig är han lite trist.
Vi får ge honom nåt fysiskt att göra...
- För att förstärka hans manlighet. - Det finns nåt.
Ni använde det förut.
Just det. Det var...
Vi kanske borde dra, liksom.
- Vad handlar filmen om? - Kärlek, förstås.
- Han blir väl inte skjuten eller så? - Tvärtom, miss Simpson.
Musiken stegras. Glömska för raketer, fontäner och det helggalna vimlet-
-faller de lyckligt och ömt i varandras armar.
Jag vet vad som händer sen. De två enorma och välbetalda huvudena möts-
-för det där slutgiltiga och oundvikliga ögonblicket-
-den sista omtumlande-
-studiohyrebetalande, salongsfyllande...popcornsäljande...
...KYSSEN. NEDTONlNG
SLUT
Ansvarig utgivare: Ulf Rennstam